Det er en alvorlig tilstand som heter immunologisk trombocytopeni.
-Men han er arbeidsfør? -Ikke for øyeblikket.
Hva tror du om at vi blir Louies fosterforeldre?
Vi har knapt tid for hverandre. Hvordan skal vi ha tid til et barn?
Jeg får ham ikke ut av tankene. Jeg gjør det på egen hånd.
Når jeg er gift, bryter du deg inn hos meg med blomster og champagne.
Og når jeg er singel, holder du deg på god avstand.
Skal vi bare søke om perm i en seks til åtte uker?
-Og dra hvor da? -Ingen steder. Vi kan bare bli her.
Jeg sier bare at jeg lett kan gjøre dette til en vane.
DU ER PÅ GJESTELISTEN! KOM! WOLCOT TAP ROOM, FREDAG KL 21.00
-Unnskyld, men jeg må på jobb... -Mr Harvey har fullt opp med avtaler.
-Hva med i morgen? -Da er han i møter hele dagen.
Jeg kan ringe deg dersom han kan klemme deg inn.
Dette handler ikke om meg, men om en liten gutt uten familie og hjem.
Alle barna som trenger vår hjelp, er i samme situasjon. Dessverre.
Skjønner. Ring meg hvis du finner en ledig tid, er du snill. Takk.
-Hva slags nattklubb er det? -Helt grei. God DJ, billig alkohol.
-Men jeg ville be deg om en tjeneste. -Selvsagt.
Skjenkebevilgningen. Du aner ikke hvor vanskelig det er å få tak i den.
-Men nå som lillebroren min jobber... -Niks. Glem det.
Jeg ber deg fordi jeg er desperat. Jeg skylder $ 15 000 allerede.
Får jeg ikke åpnet utestedet, risikerer jeg å miste huset mitt.
Kan du fylle på utstyret i bilene? Det er litt glissent. Hei, Danny.
Brannbil 81, ambulanse 61. Bilulykke på 2802 West og 47th Street.
La meg se hva jeg kan gjøre.
-Mouch, Kidd, undersøk røyken. -Oppfattet!
La oss få dem ut.
Casey!
Gikk det bra med deg?
Brett, kan vi få en nakkekrage?
-Hei. Jeg heter Sylvie. Hva heter du? -Kaylee.
Opp med deg.
Jeg legger denne rundt nakken din.
-Gjør det vondt noe sted? -Litt.
Bli der du er.
-Har du vondt i magen eller brystet? -Nei.
Jepp, hun er snydens.
-Vent her. -Hva skjer?
Foreldrene er dritings og lot datteren kjøre bilen.
Sånn, ja. Fint.
Kommer de til å...? Skal de...
Brett.
Setebeltet kan ha gitt henne lungekontusjon. Stetoskop?
Nedsatt aktivitet i venstre lunge. Hun må ha brukket et ribbein.
-Hun kan ha en punktert lunge. -Åndedrettet er besvært.
Vi må få henne på sykehus straks.
Kaylee, mamma er glad i deg!
Bra jobbet! Dere fikk datteren deres innlagt...
Hei, ro deg ned.
Avskyelig.
-Alt i orden? -Verden er ille nok som den er.
Foreldrene dine burde ikke gjøre den enda verre.
Det går bra med meg. Jeg lot følelsene ta overhånd.
-Hva har du her å gjøre? -Jeg er ikke sengeliggende.
Da jeg hørte "sykemeldt", tenkte jeg "fire ukers ferie".
Ja, skulle ikke du vært på singelcruise i Midgard eller noe?
Jeg kom for å hente lønnsslippen.
-Hei, skjer'a? -Du har lov til å si du savner oss.
-Hvem vikarierer for meg? -Malcolm Ferguson. Kjenner du ham?
Ferguson, kom hit litt!
Otis, Ferguson. Ferguson, Otis.
-Grepa kar. Du vil nok like ham. -Jaha?
Hei sann. Brian.
Han er den nye fyren.
Du, den bragden jeg hørte om, gjorde du virkelig det?
-Du, altså! -Connie håndplukket ham selv.
Hun har holdt øye med de beste uten fast stilling.
Hun har ønsket seg Ferguson lenge, så hun er storfornøyd over å få ham.
Midlertidig, da.
Ja da. Du er ingen Wally Pipp eller noe.
-Hvem er det? -Han spilte for Yankees i 1925.
Lou Gehrig var reserven hans en dag, og spilte deretter 2030 kamper.
-Men du er som sagt ikke ham. -Connie ville aldri byttet meg ut.
-Ikke tale om. -Det var godt å se deg igjen.
-Et barn? -Ikke hvilket som helst barn.
-Vi reddet ham fra den brannen..? -Jeg husker det.
Papirarbeidet er i orden, og jeg har alt begynt forelderopplæring.
Jeg trenger bare et anbefalingsbrev fra deg.
Hvor gode er sjansene dine for å bli godkjent, realistisk sett?
Det er usannsynlig. Men det er ikke det samme som umulig.
Og om han blir plassert i et annet fosterhjem i mellomtiden?
Jeg ønsker bare hans beste.
Enten det blir hos meg eller hos en annen fosterfamilie.
Akkurat nå er han på institusjon. Han fortjener bedre.
Jeg vet at jeg kan tilby ham bedre.
Jeg er nødt til å prøve.
Du skal få brevet ditt i løpet av dagen.
Takk, sjef. Tusen takk.
Hei!
-Skulle ikke du komme på besøk i går? -Jo, men... Jeg har så mye å gjøre.
Og i forigårs?
Jeg tilbragte hver ledige stund hos barnevernet.
Jeg prøver å finne fem minutter der jeg får fremlegge saken min.
Denne fostergreia... Hjulene er i gang.
Jeg vil ikke at det skal komme imellom oss.
Men du har bestemt deg.
Ja, det har jeg.
Ja vel. I så fall...
...får du ha lykke til.
-Hei. -Kan jeg spørre deg om noe?
Danny har kjøpt en nattklubb, og han ba om hjelp med skjenkebevilgningen.
-De lyssky greiene i Bucktown? -Hva mener du?
Den har vært åpen i flere måneder nå. Kun kontanter, svart.
Vil han følge loven nå?
Det vet jeg ikke noe om. Antar det. Han ville be Casey om en tjeneste.
-Det ville ikke jeg gjort. -Tenkte meg det.
Var det noe mer?
Lukker du døra når du går?
Barnevernet vil bare forsikre seg om at jeg ikke er kriminell.
Kan du muligens få fortgang i bakgrunnssjekken?
-Si noe. -Hva mener Casey om dette?
-Jeg gjør dette på egen hånd. -Hvorfor det?
Dette er viktigere for meg enn et kjærlighetsforhold, Antonio.
Jeg trenger bare din støtte. Ikke din tillatelse.
Jeg skal sørge for at det blir gjort i løpet av dagen.
-Du må oppklare et par ting for meg. -Jaha?
-Elsker du søsteren min fremdeles? -Selvsagt.
-Og du vet om dette fosteropplegget? -Ja.
-Så hvorfor gjør hun det alene? -Hun tok den avgjørelsen selv.
Kanskje fordi du har villedet henne i tre år.
-Det stemmer slett ikke. -Du skulle gifte deg med henne!
Nå står hun helt alene i dette.
-Jeg prøvde å snakke med henne... -Der dreit du på draget! Snakking.
Enten går du og gjør det godt igjen, ellers lar du henne i fred.
Vil du true folk, Antonio? Dette er det 21. århundre.
Vil du gi meg råd, så tar jeg det ikke imot.
Gabriela, hva gjør du her?
Jeg håpet at mr Harvey kanskje hadde tid til meg.
-Er du på jobb? -Jeg er på vei.
Jeg stakk innom, bare i tilfelle. Jeg vet sjansen er liten.
En alenemor med en slik jobb. Sikker på at du er klar for barn?
Jeg er helt sikker.
Vi har stabmøte senere. Jeg skal legge inn et godt ord hos mr Harvey.
Men jeg lover ingenting.
God morgen. Slå deg ned.
Gabby ba meg om å skrive et anbefalingsbrev til barnevernet.
-Jeg roste henne opp i skyene. -Takk, sjef.
Dessverre vet jeg ikke om mine ord holder for å overbevise dem.
-Det er en lang og vanskelig prosess. -Det er det jeg frykter.
Gabby har bestemt seg. Det vet du.
Ja, hun sa klart ifra om det.
Jeg tror det er en grunn til alt som skjer.
Jeg kunne aldri sendt mennesker inn i en brennende bygning med mindre...
...jeg trodde det var en mening med det.
Du og Gabby.
Dere har hatt et vanskelig år. Dere har opplevd medgang,-
-og dere har opplevd motgang.
Og nå har du plutselig makt som kommunestyremedlem.
Kanskje er det en mening med det også.
Hei, der er du jo. Har du fått snakket med Casey?
Tror du jeg blander inn vaktlederen min i dette? Er du spinnvill?
En ulovlig nattklubb? Om du tror du ligger dårlig an nå,-
-kan du jo se hva som skjer når du blir tatt.
Jeg må tjene nok til å betale for skjenkebevilgningen.
Skal jeg bare sitte med hendene i fanget og betale leie?
-Du må følge loven. -Det er jo det jeg prøver på!
Jeg sitter fint i det. Stacy maser støtt om hvor pengene er blitt av.
-Fordi du gjør overilte ting. -Vil du hjelpe meg eller ei?
Nei.
Hallo? Ja, det er meg.
Ja, selvsagt. Tusen takk skal du ha.
-Hva skjer? -Han fyren hos barnevernet-
- har endelig tid til å treffe meg. -Så flott!
Ja. Men hva i all verden skal jeg si?
Sannheten. Hvor sterkt du ønsker deg dette. Det går bra.
-Kan jeg..? -Den er grei.
Du klarer ikke å holde deg unna, jo. Hva har du der?
Bare en liten forsikringspolise.
-Teaterbilletter? -Connie elsker musikaler.
Jeg nekter å bli en Wally Pipp. Jeg gir meg ikke uten kamp.
Høres ut som en god plan. Jeg hadde ikke tenkt å nevne det,-
-men jeg så et skjema 2 ligge på skrivebordet hennes.
Det er sikkert bare en av tullingene på tredje skift som skal forflyttes.
Man det skader ikke å helgardere seg.
-Du ledsager henne vel? -Burde jeg det?
Ja, for svingende! Du sender ikke en dame til teateret uten kavaler.
Stella?
Hei, Grant. Hva gjør du her?
Har med yndlingslunsjen din. Corned beef fra Manny's.
Som under studiene.
Akkurat, ja. Bli med utenfor litt. Vi må ta oss en prat.
-Ja vel? -Kom.
Er det fyren som lot meg i stikken på barnebursdagen?
For en lurv.
-Hva vil du? -Vi har en konsert i helgen.
Takket være deg. Du overbeviste meg da jeg var nær på å gi opp alt.
Jeg mener det, Stella. Du inspirerer meg. Du har alltid vært min muse.
Du er nødt til å komme. Kurt sa at det blir stappfullt.
-Har du fått nok søvn? -Ja. Nei.
Jeg satt opp hele natten og skrev. Det som manglet, har kommet tilbake.
Jeg er tilbake. Låtene kommer bare på løpende bånd. Du får høre selv.
Den første låta er dedisert til deg. "Stella Bella".
Du må komme og høre. Å, lunsjen din.
Nyt den. Jeg elsker deg, Stella.
-En brannkonstabel, altså? -Det stemmer.
Om vi dukker opp, er det ditt livs verste dag. Det var det for Louie.
Disse barna har vanligvis gått gjennom traumatiske opplevelser.
-Takler du det? -Ja.
Jeg vet at traumer kan medføre psykologiske problemer.
Angst, aggressiv atferd... Jeg er helt innforstått med det.
Jeg vet det ikke blir lett, men når jeg ser den gutten...
...så ser jeg ikke problemene, men hva det kan bli av ham.
Hvis noen bare gir ham sjansen.
-Hva sa du han het? -Louie. Louie Thompson.
Se her.
Hvordan gikk det?
Det blir ikke noe av.
Han har alt blitt plassert hos en fosterfamilie. Nå i morges.
Det var synd. Du ville blitt en bedre forelder enn 99 % av folk der ute.
Det går bra. Det er jo gode nyheter. Jeg vil bare at han skal ha det bra.
Hva skjer?
Det gikk ikke så bra hos barnevernet.
Gabby, jeg er så lei for det.
Stigebil 81, vaktlag 3, ambulanse 61.
En bygning har rast sammen på 422 North May Street.
-Vil du stå over denne? -Nei, det går greit.
-Sikker? Vi klarer oss. -Det går greit, sa jeg.
Det var renovasjonsarbeider i fjerde etasje, og gulvet kollapset.
-Hvem holder til i tredje? -Et lite firma. 20-30 ansatte.
-Vi venter på dine ordre. -Få alle klare.
Vi sender inn et lite søkelag, så vekten ikke får bygget til å rase.
-Oppfattet. Jeg brifer 67-gjengen. -Vi har 20 eller flere ofre der inne.
Bygningen er svært ustabil. Ingen oksygentanker eller verktøy.
Ta av overvekt og trå forsiktig. Om jeg sier "ut", mener jeg det.
Sett i gang!
Hei, Danny.
Danny!
Jimmy, kom.
Vi går til høyre. Du må ut herfra, ma'am.
Ikke løp. Gå rolig til utgangen. Kom så. Fortsett å gå.
Se til ham.
Han er død.
-Ta det med ro nå. -Vi må sjekke tomrommet, fort.
-Trå forsiktig. -Jeg skal holde pusten.
Sjefen min er der inne! Hjelp meg!
-Gjør det. -Hun er der!
-Det er brannvesenet! Rop ut! -Her borte! Jeg er her!
-Løp. Rop ut! -Hva skjedde? Var det en bombe?
Bygningen kollapset. Vi må få deg ut herfra.
Bli med meg. Kom, så.
Jeg klarer ikke! Det går ikke!
Jeg er redd!
Du klarer dette. Du skal hjem, hører du?
Kom, raske på.
-Her! -Jeg har funnet en person!
-Slapp av. Vi skal få deg ut herfra. -Du er kjempeflink. Kom så.
Bare behold roen. Vi får deg ut.
Sakte og forsiktig. Jeg teller til tre. En, to, tre.
Skyv den under! Nå!
-Bra! -Kom igjen.
Raske på! Jeg har deg. Kom igjen.
Kom. Sånn, ja.
Beinet mitt!
Jeg har deg. Kom så.
Takk!
Ambulanse!
Han har brukket venstre bein på flere steder.
-Tar dere over? -Ja.
Sjef, bygningen kommer til å rase i løpet av et par minutter nå.
Trekk dere unna bygningen!
Avbryt redningsaksjon. Forlat bygningen umiddelbart.
-Dere hørte hva han sa. Ut! -Alle sammen ut!
-Er det alle sammen? -Tomt på denne siden.
-Hørte dere det? -Vi må komme oss ut.
67, Borelli, brigade 25. Det er noen her inne. Jeg trenger mer tid.
Vi har ikke mer tid. Evakuer bygget nå.
Jeg kan ikke etterlate noen her, sjef.
Få ham ut. Du har ett minutt på deg. Ikke et sekund lenger.
Kom igjen. Kom dere ut!
Kom igjen!
Alle må trekke unna!
Trekk unna, alle sammen!
Borelli!
Er det noen her?
Danny?
Danny!
Slapp av. Vi finner en vei ut.
-Hvor var han? -Det åpne kontorlandskapet.
-Innerst til venstre. -Kan Jimmy ta seg inn?
Hvis trappene er gangbare, så.
Brigade 25, det er Borelli her.
Jeg har funnet ham. Jeg trenger hjelp til å få ham ut.
-Borelli, hvor er du? -Ti meter fra inngangen til kontoret.
Alle utganger er blokkert. Anmoder om assistanse.
-Vaktlag, følg meg! -Nei, bli her!
Jeg kan ikke sette flere liv i fare.
Brigade 25, hører dere meg?
Vaktlag, hører dere meg?
Bare send meg, sjef.
Hold deg våken og behold roen.
-Pust med lette åndedrag. -Du trengte ikke å redde meg.
Du gjorde det samme for en vilt fremmed.
Det er ingen her. Jeg trodde jeg hørte noe.
Du gjorde bare jobben din.
-Danny, hold ut. For min skyld. -Det går bra.
Beroni, kom igjen! Vi må ut herfra med en eneste gang!
Ut, nå!
Gi akt!
Presenter gevær!
Ved foten gevær!
På stedet hvil!
Jeg reddet ingen liv i dag.
Det var det dere som gjorde.
Alle sammen.
Det gjør det ikke lettere å takle at vi har mistet ev av våre egne.
I vårt yrke er det alltid fare for at det er vi som ikke klarer oss.
Vi er alle klare over dette.
Hver gang vi drar på utrykning, vet vi at det kan være vår siste.
Alle her støtter deg.
Tilkaller du oss, er vi der på flekken.
Ta den tiden du trenger. Det er lov å ta permisjon.
Casey og jeg kommer og besøker deg i morgen tidlig.
-Vi hjelper deg med å ordne alt. -Vær hos familien din, Borelli.
Snakk med presten om du vil, men du må ikke takle dette alene.
Kom, så kjører jeg deg hjem.
-Hva skjedde? -Han hadde atferdsproblemer.
Han var aggressiv og voldelig. Han slo og bet.
-Og så sendte de ham bare tilbake? -De fryktet han skulle skade barna.
-Han er jo bare tre år. -De mente det var det beste.
-Hvordan går det med ham? -Han har spurt etter deg.
Jeg tenkte han kanskje ville roe seg ned om han traff deg.
Hei, Louie.
Takk.
Han sovnet.
Du er en reddende engel.
-Det begynner å bli sent. -Jeg får egentlig ikke si noe,-
-men det er fortsatt en mulighet. Nå som Louie er her, har du sjansen.
Dere to har et bånd. Det går ikke ubemerket hen.
Takk.
Harvey liker deg.
Han fra kommunestyret fikk deg kanskje inn døra, men hva du nå sa...
Hva behager? Kommunestyret?
Ja, Casey.
Han trakk visstnok i noen tråder for å arrangere intervjuet ditt.
Har du hørt noe fra Borelli? Han svarer ikke når jeg ringer.
Ikke siden han forlot stasjonen.
-Si ifra om han gir lyd fra seg. -Den er god.
Det er på huset, folkens.
Det har vært en helvetesuke.
Apropos helvete... Hvordan tror dere Otis har det nå?
-Til fruen. -Champagne. Så hyggelig.
Du jobber så hardt at du fortjener å skjemmes bort litt.
Jeg ville gjerne veksle et par ord om vikariatsituasjonen.
At du har hanket inn Ferguson til å erstatte meg.
-Jeg har jobbet ved stasjonen i... -Hva snakker du om?
-Herrmann og Mouch sa... -Stillingen din er trygg, Brian.
Det har den alltid vært.
-Ja, men... -Hysj! Nå begynner det.
-Hei. Lenge siden sist. -Hei.
Jeg vet du så Grant utenfor stasjonen her forleden.
-Det er helt i orden. -Nei, det er det ikke.
Vi er ikke sammen igjen, om det er det du tror.
Det har ikke jeg noe med.
Han er på kjøret igjen.
Han er blank i blikket, sover ikke, sitter oppe hele natten og "skriver".
Han pleide å si slikt før han tok en skikkelig rotbløyte. Jeg er bekymret.
Det var det hele. Jeg ville bare du skulle vite det.
-Vi finner ut av det. -Ok.
Du er veldig stille. Hva er galt?
-Ikke noe vi bør snakke om. -Jo, vi bør absolutt snakke om det.
Jeg kan ha muligheten til å bli Louies fostermor likevel.
Jeg må selvsagt finne et annet sted å bo først.
Ikke tenk på det. Med alt som skjer for tiden, er gode nyheter kjærkomne.
Det er lov til å være lykkelig.
Jeg er straks tilbake.
Trodde du ikke at jeg kom til å finne det ut?
Det var takket være deg at jeg fikk det intervjuet hos barnevernet.
-Jeg hjalp bare en god medborger. -Akkurat, ja.
-Har det skjedd noe? -Det er langt ifra sikkert...
Men jeg har fremdeles en sjanse. Og det er din fortjeneste.
Takk.
Du sa at om det var noe jeg trengte...
Jeg klarer ikke slutte å tenke på det.
Det var noe brigadesjefen sa.
Og jeg forstår ikke hvorfor.
Ett minutt til.
Da alle andre evakuerte, hvorfor ga han Danny mer tid?
Sjefen tar ikke lett på slike avgjørelser.
Han gjorde det han mente var best.
-Han tok feil! -Jimmy, hør på meg.
Ikke fortsett denne tankegangen. Det fører ikke noe godt med seg.
-Greit. -Hvis du trenger noe...
Tekst: Ingvild Andersen www.btistudios.com